God kveld.
Sr. Doria? Virginia Goodman. Jeg er her på grunn av din advokat, Félix Leiva.
Hyggelig.
- Kom inn. - Takk.
- Får jeg to minutter til å kle på meg? - Klart det.
...av avhoppere fra bevæpnede grupper
som bidrar i søkingen etter de savnede.
Den store nyheten i landet denne morgenen
er begravelsen av Laura Vidal, den berømte fotografen og billedkunstneren
som trolig ble drept av elskeren sin, Adrián Doria, som nylig mottok
Europaprisen for innovasjon og bedrifts- utvikling som årets forretningsmann.
Doria, som kom seg inn på det asiatiske markedet med Global Go Tech Media,
hevder sin uskyld og mener at han er utsatt for et komplott.
- Jeg ventet deg ikke så tidlig. - Nei, vi har fått et tilbakeslag.
- Jeg prøvde å nå Félix, men det gikk ikke. - Han er bortreist.
Han forsikret at saken er under kontroll, at han hadde et oppslag...
...som skulle forandre alt. Det sa han til meg også.
Men da visste jeg ikke det jeg vet nå, og som han ikke vet.
- Hva? - At du sannsynligvis må vitne i kveld.
Hva?
Ifølge en domstolskilde har aktor hasteinnkalt et vitne
som kan forandre sakens utfall helt.
Vi vet fortsatt ikke hvem det er, men vitnet skal i retten om tre timer.
Jeg fortalte sannheten.
Ditt vitnemål halter, og jeg trenger detaljer.
Sannsynligheten bygger på detaljer. Da kan jeg overtale alle om at du er uskyldig.
Det forsikrer jeg.
Hittil har jeg aldri tapt en sak.
Men du må samarbeide.
Politiet har gjort dette til en celle. Jeg er overvåket døgnet rundt.
Hvis jeg hadde hatt noe å legge til, så hadde jeg gjort det.
Du vil bli begjært varetektsfengslet. Vi har 180 minutter å gå gjennom.
Så jeg råder deg til å slutte å klage og begynne å jobbe.
Ok, vi begynner fra begynnelsen. Hvorfor var du med den avdøde på hotellet?
De sa at vi skulle dra dit.
Laura og jeg hadde truffet hverandre i noen måneder.
Noen hadde oppdaget oss og prøvde å utpresse oss.
Vi fulgte instruksjonene.
De ville ha 100 000 euro.
Heller kjøpe stillhet enn å gå gjennom en dyr skilsmisse.
Jeg ville ikke skilles, jeg elsker Sonia.
- Hvorfor det hotellet? 30 mil hjemmefra. - Jeg vet ikke.
- Overrasket det deg at det lå så avsides? - Hvem bryr seg om hotellet?
- Hadde noen av dere vært der før? - Problemet mitt er at jeg er drapstiltalt.
Alt er viktig, sr. Doria.
Men greit...
Vi kan først snakke om sms-en du fikk.
Vi hadde ventet i to timer da den kom.
Hva er det?
Han har mobilen din.
Han har sendt en sms fra mobilen din.
JEG SKAL FORTELLE ALT. ROM 715, HOTEL BELLAVISTA
Det er en felle.
Vi går.
Adrián?
Jeg var bevisstløs i noen minutter.
Da jeg våknet
begynte marerittet.
- Hva er ditt første minne? - At det banket på døra.
Det er politiet!
Er alt bra?
Det er politiet!
Åpne!
Unna vei.
Laura!
Hører du meg?
Laura!
Vi vet at du er der. Åpne!
Nei, nei.
Laura! Hjelp!
Hjelp, vær så snill!
Politiet!
Hjelp!
Opp med deg!
Opp med hendene.
- Det var noen i rommet. - Hendene så jeg kan se dem.
Jeg er uskyldig.
Opp med hendene.
- Jeg er uskyldig. - Ned!
- Det var noen her. - Ned på gulvet!
Ikke gjør motstand.
Ut, alle sammen!
Ifølge politirapporten hørte vitnene skrik, men de så ingen gå ut av døra.
Så dere noen forlate rommet?
Den var dessuten låst på innsida med en kjedelås.
Ifølge politirapporten kunne heller ikke vinduet ha blitt åpnet innenfra,
fordi håndtaket tas bort på vinteren, og ingen kraft hadde nyttet.
Bruk den.
De undersøkte alle måter å komme seg ut, men det gikk ikke uten å etterlate spor.
Og de fant ingen.
Ifølge din versjon, gikk din elskerinnes morder opp i røyk.
- Ja. - Men han må ha kommet inn også.
- Han var der da vi kom. - Men på en måte må han ha kommet seg inn.
Ifølge hotellpersonalet hadde bare dere tilgang til nøkkelen.
Åstedet var iscenesatt
for å få meg dit og få politiet til å tro at Laura var blitt forelsket i meg.
Og at jeg drepte henne for å redde ekteskapet mitt.
- Det er en felle. - Rigget av hvem?
- Jeg vet ikke. - Hvorfor?
Jeg vet ikke. Jeg vet bare at kona mi forlot meg
og tok dattera mi, og at noen slipper unna med det.
Hvis du ikke tenker etter og søker svaret i detaljene, vet du hva som skjer?
- Hva? - Du gir politiet rett.
Ifølge dem fins det ingen som har motiv til å ødelegge livet ditt.
Så din versjon høres oppdiktet ut, sr. Doria.
Ikke min jobb å finne den skyldige.
Det er Félix og din oppgave, og politiets. De skal finne den skyldige.
For dem er du den skyldige.
Sr. Doria, hvis du var meg og hørte denne komplotteorien, hva hadde du trodd?
Jeg fortalte bare hva som skjedde.
Vet du...
I løpet av min 30 år lange karriere har jeg støtt på to typer klienter.
De som aksepterer saken og samarbeider, selv om det innebærer vanskeligheter,
og de som tror de er smartere enn meg og at jeg skal få dem fri uten videre.
Du hører til den andre typen. Men la meg gjøre én ting klart...
Det blir ingen redning uten lidelse.
Og du er ikke smartere enn meg.
UNG MANN FORSVUNNET I BIERGE
Har du lurt på hva som skjer hvis påtalevitnet er innblandet i dette?
BIERGE VÅKNER OPP TIL DANIEL GARRIDOS FORSVINNING
Vi har allerede sløst bort ti minutter, sr. Doria.
Jeg spør deg bare én gang...
Vet du hvem mannen på hotellrommet deres var?
BLYG OG ANSVARLIG UNGDOM
Hvis du vil finne ut det og du vil at jeg skal redde deg fra fengsel,
må du slutte å lyve.
Alt begynte for tre måneder siden.
- Elskling. - Hvordan er Paris?
- Fullt av usympatiske franskmenn. - Gikk møtet dårlig?
- Vi får det nok ikke. - Pappa ringte.
Han ba oss med på seiltur på søndag. Han savner Alex.
Det er pappa. Si "pappa".
Sonia, jeg må til flyplassen.
Ok. Kommer du hjem, eller blir du i Barcelona?
Jeg kommer hjem til dere.
Si fra når du har gått om bord på flyet. Elsker deg.
Og jeg deg.
- Hvem var det? - Sonia.
- Hvor mye er klokka? - Nesten seks. Vi forsov oss.
Pappa.
Pappa!
Skal vi gå?
- GPS-en viste den andre veien. - Denne er raskere.
Du kan vel kjøre fortere?
- Skal jeg kjøre? - Du?
Hva er det?
Jeg bare lyver.
Ikke når du er med meg.
Men resten av dagen lyver jeg fordi jeg er med deg.
Men du blir lykkelig av å være med meg.
Eller?
Jeg elsker følelsen når vi er sammen.
Husker du hva vi sa da vi innledet dette?
At vi begge ville ha det sånn.
- Og at når tida var inne... - Vil du forlate Sonia?
Nei.
Og jeg vil ikke forlate Bruno. Det er derfor det er perfekt.
Men man kan ikke få alt.
Man må alltid ofre noe.
Vi har det bra.
- Det er bra. - Nei, det vi gjør er galt. Og det vet du.
Så da er det over?
Jeg beklager.
Går det bra?
Jeg tror det.
Hallo?
Går det bra?
Faen!
- Hva gjør du? - Ringer politiet.
- Det var hjorten. - Jeg kom over i hans fil.
- Han kjørte uten belte og tekstet. - Du fikk meg til å kjøre for fort.
Du sa tidligere... At man alltid må ofre noe.
- Hva? - At det er han eller oss.
Adrián, hvis du ringer politiet er det kjørt. Hør på meg.
Ingen så noe.
Ingen vet noe. Ikke noe er forandret. Ditt liv, Sonia...
Dattera di.
Karrieren din.
Du vil vel ikke miste alt?
Eller?
Nå drar vi.
Den starter ikke.
Kom igjen, start.
Start, for faen. Kom igjen.
- Faen. - Hva er det?
Det er noen som kommer.
Gå ut av bilen.
- Hva gjør vi? - Jeg fikser det.
Hvor skal du?
Han kommer til å skjønne det.
Hva gjør du?
- Vi har vært utsatt for en ulykke. - Hva?
Hei.
Trenger dere hjelp? Hva har skjedd?
Jeg skrenset og kolliderte med han. Vi utveksler bare informasjon.
- Trenger dere ambulanse? - Nei, det går bra. Takk.
Sikker?
Må være forsikringsselskapet. Straks tilbake.
Du...
Ble du skremt?
En hjort løp ut foran oss.
Hallo?
Ja, vi ringte tidligere.
- Sikker? - Ja.
Hvor lang tid tar det?
Ok. Takk, ha det.
- Alt er ordnet. - Jeg er glad ingenting skjedde.
Takk.
- Ha det. - Ha det.
- Tenk om han så noe? - Nei.
- Han stoppet. - Vi må dumpe han.
- Er du gal? - Det fins et vitne.
Forlater vi han, så vet han at vi løy.
Vær så snill...
Det er best om jeg blir her og skaffer hjelp, ok?
Du tar deg av liket.
Hva skal jeg gjøre med han?
Jeg vet ikke. Men vi må kvitte oss med alt.
Og så kan vi slutte å møtes.
Det er slutt.
Jeg kjørte i en knapp time.
Jeg tenkte bare på hvorfor jeg var der og ikke med familien min.
Hvis jeg ikke var med Laura, hvis vi ikke forsov oss eller tok den veien...
...hadde aldri hjorten kommet i veien min.
Noen gang.
Hva gjorde du med bilen?
Jeg begravde den.
Gutten også?
I hodet gjentok Lauras ord seg.
At det var en ulykke og at vi ikke kunne redde gutten.
Han hadde ingen framtid. Men det hadde vi.
Det hadde vi.
Han var som en sånn flekk.
Jeg måtte tenke sånn for ikke å bli gal.
Og så?
Jeg ringte Laura med et kontantkort og sa hvor jeg var.
Vi pleide å bruke dem når vi snakket.
Det var forferdelig.
Hva har skjedd?
Hei. Bilen min har stoppet.
Jeg har det bra, men jeg trenger hjelp.
Ja.
Hvor jeg er?
- Hei. - Er alt bra?
Jeg kolliderte med en hjort, men det gikk bra.
Du hadde flaks. Du kunne ha dødd.
Den starter ikke. Motoren starter ikke.
Jeg ringte veihjelp, men de har fullt opp.
Det ordner seg. Jeg kan disse bilene. De er gode.
For et sammentreff. Jeg var ingeniør på fabrikken deres.
- Tomás Garrido. Jeg har eget verksted nå. - Hyggelig å hilse på deg.
- Jeg må til Barcelona. - Har du lommelykt?
Det er søstera mi sin bil. Hun lånte den ut og jeg vet ikke...
Ikke noe problem. Jeg kan ta min.
Ja, det er startmotoren.
Motorsensoren står antakeligvis fast i stoppmodus.
Hvis kollisjonen ikke skadet noe annet, er det bare å tilbakestille kontrollmodulen.
Resten ser bra ut.
Hvis du vil kan jeg taue den hjem til meg og fikse den der.
Eller hvis du vil, kan jeg ringe en bergingsbil og si hvor du er.
- Hvor lang tid tar det? - Bergingen?
- Nei, for deg å fikse den. - Noen timer, maks.
Ok.
Så du bor i Barcelona?
- Hva førte deg hit? - Søstera mi bor i Barbastro.
Kona mi jobbet i nærheten, i naturreservatet.
Nå jobber hun ved Bierge, i dalen. 20 minutter hjemmefra.
Hun underviste i litteratur, men måtte slutte.
Kreft.
Det er derfor vi flyttet hit, for et roligere liv.
Hva jobber du med?
Jeg har en bokhandel.
Jeg elsker å lese.
Spesielt drama.
Jeg er svak for klassikerne. Kona mi introduserte dem til meg.
Det var sånn vi møttes, i ei teatergruppe.
Hun var dyktig. Men jeg var med... bare for å treffe kvinner.
Du har ikke sagt hva du heter?
- Raquel. - Raquel.
Raquel, mobilen ringer.
Akkurat.
Hei, elskling.
Hei, Laura. Hvordan gikk bildene? Når går flyet?
- Jeg skulle akkurat ringe. Jeg blir sen. - Ingen fare.
Jeg jobber hjemme i stedet. Her blir jeg forstyrret hele tida.
Hvorfor er du forsinket?
Bare et uhell. Motorproblemer.
- Ingen fare, si fra når du letter. - Du trenger ikke hente meg.
Jeg spiser noe og jobber til det er på tide å hente deg.
- Ikke kom, Bruno. - Laura, er alt bra?
Det er ikke...
Ikke noe problem. Unnskyld at jeg ikke ringte før.
Ikke bekymre deg. Vi ses hjemme. Jeg elsker deg.
Og jeg deg.
- Hei. - Hei, elskling.
Elvira, kona mi.
Raquel kolliderte med en hjort og start- motoren er blokkert. Jeg skal fikse det.
- Hyggelig. - Like måte.
Er du skadet? Du har blod på hånda.
- Må være fra hjorten. - Hjorten?
- Få se. Kutt kan få infeksjon. - Jeg er ikke skadet.
- Unnskyld, men jeg har det travelt. - Da skal jeg sette i gang og jobbe.
- Vil du ha kaffe? - Gjerne, takk.
- Kom inn. - Nei, jeg venter her.
I denne kulda? Kom inn. Der kan du vaske såret.
Kom.
Er alt bra?
Ja.
- Jeg gir Tomás kaffen. Kommer straks. - Ok, takk.
Vi ble også skremt noen ganger da vi flyttet hit.
- Sikker på at du ikke vil spise noe? - Nei. Takk.
Det er et godt sted å bo, men man må tilpasse seg.
Barn?
- Har du barn? Jeg ser... - Å... Nei.
Mannen min vil ha. Jeg også, men jeg jobber mye. Så jeg vet ikke...
Du trenger ikke stresse.
Jeg fikk Dani... Daniel, han vil ikke bli kalt Dani, da jeg var nesten 40.
Barn forandrer livet.
Men man får mye tilbake. Unnskyld.
Se, så søt. Han kommer snart. Kanskje du kjenner han.
Clara? Hei.
Jeg venter på han. Han gikk ut med guttene.
Hva?
Er du med dem?
Og Daniel er ikke der?
Så rart. Han gikk i sekstida.
Ja.
Han kom hjem fra jobb, skiftet, og gikk.
Ja.
Alt klart. Nå går den perfekt.
Blir du til middag? Kona mi har sikkert overtalt deg.
Jeg henter kåpa mi. Det er sent.
Greit, Clara. Jeg hører fra meg.
Clara sier at guttene ikke har sett Daniel,
at de trodde han var med henne.
- Og? - Han skulle jo være med vennene sine.
Men ingen vet noe. Sa han noe til deg?
Ikke bli nervøs. Kanskje han hadde andre planer.
Han sa at han skulle være med vennene sine.
- Kanskje han ikke sa det som det var. - Hvorfor det?
- Kanskje han er med ei annen jente. - Nei, Tomás. Dette er rart.
Jeg ringer han.
La han være. Han er en stor gutt.
- Hørte du? - Ja.
MAMMA
- Hørte du et mobilsignal? - Nei.
Jeg ringer igjen.
Sønnen min er ikke med vennene sine, og kona mi innbiller seg ting.
Her er den.
- Merkelig. Daniel går aldri uten mobilen. - Han må ha mistet den.
- Eller hva sier du, Raquel? - Jeg må gå, jeg er veldig sen.
Ingen har hørt fra Daniel.
Hva skal vi gjøre?
Fortell meg det.
Jeg kom på en ting.
Men det ligger i dine hender.
Det avhenger av deg.
Blikket hennes skremte meg.
SKRAPHANDEL
Jeg kvittet meg med bilen, uten å etterlate spor.
Jeg vet ikke. Den står foran en skraphandel.
Så tok jeg avskjed med henne og lovte at det var siste gang vi så hverandre.
Jeg anmeldte bilen stjålet og lot som jeg akkurat kom tilbake fra Paris.
Jeg sa det samme til Sonia.
Jeg sa at jeg sov i overnattingsleiligheten i byen.
Men du har det bra?
Jeg lå søvnløs hele natta.
Jeg følte meg som en bedrager, en hykler.
Det hadde tatt meg ti år å nå toppen.
Men jeg kunne miste alt på et øyeblikk.
Dagen etterpå gikk jeg på jobb.
Vi forberedte en lansering i Asia, og det hadde sett rart ut uten meg der.
Jeg hadde forhandlet i et års tid.
Og nå kunne jeg ikke ødelegge det.
Før jeg dro hjem prøvde jeg å få orden på tankene før møtet med familien min.
Jeg satte på en maske for å skjule den mannen jeg ikke var, men igjen skulle bli.
Og da jeg trodde jeg lyktes... inntraff det uunngåelige.
Daniel Garrido, 23 år, forlot jobben i en bank klokken seks på kvelden.
Han dro hjem, og minutter senere dro han igjen.
Foreldrene ventet på han , men har ikke hørt fra han.
Venner og familie leter etter han. De tror han har vært utsatt for en bilulykke,
og at bilen hans kanskje ligger skjult i en ravine.
Farens blikk etset seg fast.
Jeg så meg selv i hans smerte.
Jeg sverget på at det var mitt livs siste feil.
- Unnskyld. - Det går bra.
Hallo.
Er det sikkert?
Si fra om det skjer noe.
Påtalevitnet har ankommet tingretten.
Identiteten hans er ukjent, men dommeren er på vei.
Jeg må snakke med Félix.
- Hva skjer? - Hvor er du?
På Bilbao flyplass.
Virginia Goodman er her. Aktor har noe.
- Aktor...? - Når er du tilbake?
Jeg tar siste flyet hjem. Kan jeg snakke med henne?
Han vil snakke med deg.
- Félix. - Hva skjer?
Et hasteinnkalt vitne.
- Han er i tingretten. - Virginia?
- Sr. Doria må kanskje vitne i kveld. - Send detaljene, men du har ansvaret.
Jeg har noe stort på gang som kan avgjøre saken. Jeg ringer om noen timer.
Ok. Takk, Félix.
Hva sa han?
At alt er under kontroll. Det er greit. Da fortsetter vi. Hvor var vi?
Jeg trengte balanse i livet.
Men politiet kom.
Sr. Doria, du har besøk.
Det er politiet.
Det står ikke i noen fil.
Hvordan vet du det?
Detaljene, sr. Doria.
Biergepolitiet har funnet spor etter to kollisjoner,
fem km fra den savnede mannens hjem.
Men det fins ingen rapporter om en bilulykke.
Merkelig nok plukket guttens far opp en kvinne som var i en ulykke
akkurat her, samme dag som sønnen forsvant.
Kjenner du henne igjen?
Hva er det?
Hvorfor skulle en hendelse i Bierge angå min klient når han var i Paris?
Hun fortalte faren at hun hadde kollidert med en hjort.
Men spor fra en annen bil på veien får oss til å tro at noe skjedde.
- Og at hun skjulte det med en medhjelper. - Og?
Nummerskiltet på bilen hun kjørte hører til en BMW som står på din klient.
Den ble stjålet på en privat parkeringsplass den helga.
Mener du at sr. Doria lyver for å skjule en ulykke som du mangler bevis for?
Ifølge rapporten manglet du parkeringskort som hadde bevist at bilen var der.
Jeg hadde mistet det.
Jeg pleier å ha det i lommeboka, men det må ha falt ut.
Ja, du sa det på politistasjonen. Veldig beleilig.
Kom informasjonen om nummerskiltet fra den savnede guttens far?
- Det er beleilig og uautentisert. - Det er det vi prøver, å autentisere det.
Du trenger ikke bry klienten min om Parisreisen.
Det holder å be sekretæren hans om detaljene.
Er vi ferdige?
Hvorfor er du så nervøs?
Fortell, ellers kan jeg ikke hjelpe deg.
Har du noe med forsvinningen hans å gjøre?
Nå?
Jeg var ikke i Paris.
Jeg var med en kvinne.
Så Eva kan ikke bevise for politiet at du var i Paris?
Kan du få dem til å tro det? Kan du kjøpe meg et alibi?
- Har jeg noe valg? - Det var en feil.
Jeg kan ikke la det sammentreffet forstyrret livet mitt med Álex og Sonia.
Neste gang du ringer, får du begynne med å fortelle hele historien.
Jeg trenger en ting til.
Hva da?
Politifila. Jeg vil ikke bli forfulgt av dette.
Det fikser jeg.
Noen dager senere sjekket politiet alibiet mitt og la ned saken.
Félix oppfylte første delen av avtalen men ikke den andre.
En av mine kilder klarte å få fram navnet ditt fra politifilene.
Jeg frykter at aktor har gjort det samme.
Det var Laura som drev meg til dette.
Hva gjorde hun da du sa at politiet ba deg identifisere henne?
Jeg sa ikke noe.
Jeg vet at du kontaktet henne.
De velstående vil beholde sin velstand og beskytter seg og det de har.
Og der det fins velstående mennesker, fins det overvåkningskameraer.
Hvordan fikk du politiet til å tro at Daniel Garrido var på rømmen?
- Hvor ringer du fra? - En telefonkiosk.
Å snakke på et så overvåket sted er ikke så smart.
Nervene sviktet meg, jeg vet det.
Jeg er ikke så dum at jeg ringer Laura når politiet prøvde å koble oss sammen.
Når og hvorfor, i så fall?
Da jeg så hva hun var i stand til.
Laura ga seg ikke før hun hadde fått det som hun ville.
- Hei. - Si hei til morfar.
Hun gjorde det med meg.
Får jeg regninga?
Og når hun skulle legge alt dette bak seg.
Vær så god.
Politiet har utelukket at Daniel Garrido,
Bierge-ungdommen som har vært forsvunnet i tre uker, har vært utsatt for en ulykke.
Ifølge de siste rapportene
kan han ha iscenesatt sin egen forsvinning for å rømme.
Ifølge politikilder
hadde han tatt 50 000 euro fra banken der han jobbet.
Garrido omdirigerte små summer fra kundenes konto...
Klar for å seile av sted?
De ringte akkurat. Jeg må ha et krisemøte med sr. Lee.
- Hvor ringer du fra? - En telefonkiosk.
Vi ses om fire timer i baren foran skraphandleren.
Hva er det?
Guttens lommebok.
Jeg tok den fra han.
Jeg tenkte at den kunne komme til nytte.
Etter ulykken jobbet Bruno hjemme noen dager.
Jeg benyttet en av morgenene for å avslutte dette på eneste mulige måte.
TH BANK. PERSONALAVDELINGEN. BEKREFT ID. DIREKTE TILGANG: KONTO
OVERFØRING - 2 500 EURO
Hva er det du sier? Var elskerinna di både dataekspert og fotograf?
- Tror du juryen går på noe så dumt? - Laura hadde jobbet for den banken.
Teknologien tar enorme steg framover, det vet du bedre enn noen annen.
Holdt hun seg oppdatert mens hun tok bilder?
Kanskje mannen hjalp til. Kanskje han visste alt, men de holdt meg utenfor.
LAURA/BRUNO - DEKKOPERASJON
Du kjente ikke Laura.
- Hun kunne virkelig forføre. - En perfekt femme fatale-prototype.
Er du klar over hva du har gjort?
Hva tror du?
Rolig. Hvis jeg etterlot meg spor, hadde vi ikke sittet her.
Hva er det?
Ikke se sånn på meg.
- Du vet at vi gjorde det eneste rette. - Nei, det gjorde vi ikke.
Adrián...
- Hvis jeg går under, går du under. - Politiet kom.
Ikke tru meg.
Du skal ikke true meg.
Jeg har biler som beviser at du ikke var i Paris.
De følgende dagene var ikke akkurat rolige.
Bedriften min ble lansert i Asia sammen med verdens ledende teknikkbedrifter.
Jeg fikk prisen som årets forretningsmann.
Jeg var synlig i media.
Sr. Doria, hvordan føles det?
Kjempebra.
Jeg ble markedsført som øyeblikkets mann.
Et forbilde for unge mennesker, en vinner som kom fra ingenting.
Men det var bare en fasade.
Siden en tid tilbake var jeg helt gjennområtten.
- Jeg lærte henne. - Hva?
- Å si "pappa". - Hun er hos mormor nå.
Unnskyld. En reporter insisterer på å snakke med deg. Han sier du kjenner han.
- Hvis du er så snill... - Unnskyld.
Pass på det der.
Vi ses.
- Til høyre. Takk. - Takk.
Sr. Doria, jeg er lei meg for å forstyrre deg på en sånn dag.
Vet du hvem jeg er?
IVÁN SOUTO - REDAKTØR
Ikke Iván Souto i hvert fall.
Ja?
Jeg er Daniel Garridos far. Jeg vet ikke om du har fulgt nyhetene, men...
Det sies at han har rømt, og jeg har noen spørsmål om det går bra.
Jeg vet bare det jeg har lest i nyhetene, jeg beklager.
Min sønn er ingen tyv. Og han har ikke rømt noen steder.
Min sønn er død. Det er noen som ler av meg og kona mi.
Jeg og Elvira var der da politiet avhørte deg.
Jeg vet hva jeg så.
Sønnen vår brukte mobilen rett før Tomás plukket opp dama på veien.
Mobilen kan umulig ha vært hjemme om hun ikke hadde den med seg.
Og det kan hun bare ha hatt hvis hun møtte på sønnen vår på en måte.
- Og hun var ikke alene. - Hvordan kan dere være så sikre på det?
Jeg har jo allerede sagt det. Hun justerte setet.
Hun kjørte ikke.
Hun løy.
Det er søstera mi sin bil. Hun lånte den ut og jeg vet ikke hvor...
Hun løy, og ingen lyver uten grunn.
Hun løy for å beskytte seg selv eller deg.
Har du fyr?
Hun skjulte noe.
Og det gjør du også.
Jeg vet ingenting.
Jeg var i Paris da.
Det sa politiet også.
Men en flybillett og hotellbooking beviser ingenting.
Men vi stolte på politiet og dro hjem.
Til noen dager senere da media påsto at min sønn var en tyv.
Da visste vi at det var en felle. Det var ikke Daniel.
Han gjorde aldri noen noe.
Kona mi brøt sammen da hun innså hva det betydde.
Men jeg ga ikke opp.
Jeg fulgte mitt eneste spor.
GLOBAL TECH MEDIA BØRSNOTERES
Deg.
Jeg innså alt du kunne miste ved motgang.
Hva det ville innebære hvis du måtte innrømme at du var med en annen kvinne.
Men politiet trodde fortsatt ikke på meg.
Da innså jeg hvor mektig du er.
Makt gjør ulven større enn han er. Men jeg er ikke redd for ulver som deg.
Når man rammes av det verste en forelder kan gå gjennom:
At barnet ditt rives fra deg og forsvinner uten at noen bryr seg,
slutter redselen å eksistere.
Ingenting eksisterer lenger.
De oppdager snart at jeg er en inntrenger.
Så fortell sannheten!
Hvor er sønnen min?
Du tar feil.
Du var i bilen med den kvinnen som ikke heter Raquel.
Du var med i en ulykke på stedet der jeg fant henne, og min sønns bil var der.
Var det du som dumpet han?
Var det lett?
Sr. Doria... Var det det som skjedde? Fra en far til en annen.
Kona mi og jeg vet at sønnen vår er død.
Vi vil bare begrave han.
- Bli med meg. - Ikke rør meg.
- Vær så snill. - Ikke rør meg!
Sr. Doria, jeg ber deg. Ikke rør meg!
Hvis jenta di forsvant,
hadde du ønsket at den skyldige visste at han ble avslørt. Drittsekk.
Kjenner du han?
Vi går inn.
- Adresse? - San Ramón-gata 5, Bierge.
Ingen koblet han til meg.
- Telefonnummer? - Ikke han heller.
Han visste at det bare hadde komplisert saken.
Og Félix hadde jo klart å renvaske meg.
- Hvilken by? - Bierge.
Han dro hjem, og det eneste han orket var å ta seg av kona si.
Etter det forsvant han.
Og jeg hørte aldri fra han igjen.
Bra.
Da har vi alle kortene på bordet.
To døde og to lik.
Mordet på din elskerinne
ser ut til å ha en direkte kobling til Daniel Garridos død.
Men for politiet er det bare ett drap, siden de bare har ett lik, Laura Vidals.
Og den de mistenker er deg.
Men for oss, og for Daniel Garridos foreldre, er det
ett lik og ett dødsfall til: Den savnede gutten.
Og paret Garrido tror at du og elskerinna di er de skyldige.
Hun er død, og da gjenstår bare...
...du.
Hva sier denne gåten deg?
Hva sier den deg?
Jeg tenker på mysteriet på hotellrommet.
Og den mannen som du sier drepte elskerinna di
og så forsvant, som ved magi.
Noen med kobling til Daniel Garrido.
Det er noen som vet mer enn foreldrene hans.
Trenger dere hjelp?
Vil du at juryen skal tro at føreren lurte dere til hotellet? Til hvilket formål?
Å utpresse oss med det han visste. At vi var de skyldige.
- Kanskje han forsto hvem vi var. - Detaljer, sr. Doria.
Juryen vil bare tro på din skrudde teori hvis detaljene virker sannsynlige.
Jeg har enda ikke nevnt hvordan han fikk oss til hotellet.
Sr. Doria?
Dette kom.
AVSENDER: DANIEL GARRIDO
Jeg vet hva du og din lille venn gjorde.
Prisen for min stillhet er 100 000 euro.
I små, umerkede sedler.
Hvis jeg ikke får det i dag, kommer jeg til å sende dette bildet til politiet,
sånn at de finner Daniel Garrido.
Klokka fem skal dere begge befinne dere på togstasjonen i Bierge.
Kom i tide.
Jeg ringer telefonkiosken på parkeringen og sier hvor dere skal overlevere pengene.
Ikke kom alene eller uten pengene. Hvis du finner på noe, ringer jeg politiet.
Konvolutten ble sendt fra Bierge for tre dager siden.
Som avsender står Daniel Garrido.
- Var det her...? - Noe liknende i hvert fall.
Sr. Doria.
Har du sett månen?
Fullmånen er enorm i kveld.
- Enorm som hullet i historien din. - La meg få avslutte først.
- Hvordan kunne føreren vite om myra? - Jeg hørte en lyd før bilen sank.
Tenk om det ikke var en hjort?
Og om Laura ikke overtalte han om kollisjonen?
Glad ingenting skjedde.
Takk.
Kanskje han ante noe og lot som han dro, men gjemte seg i stedet.
Jeg forstår problemet ditt.
Du prøver å avlede historien din fra Daniel Garridos død.
- Unnskyld? - Førerens motiv var penger.
Hvis du snakker om føreren og alle glemmer bilen, framstår du som mindre skyldig.
Har du en bedre idé?
Jeg stiller tre spørsmål. Kan du svare på ett, så går vi for den fjerne historien.
Én: Hva betydde den anklagende meldingen på mobiltelefonen din?
To: Hvorfor tok ikke morderen pengene hvis det var hovedmålet hans?
Og tre: Hvordan kunne han komme seg inn og ut av rommet som et spøkelse?
Du skjønner...
Du gir aktor akkurat det han vil ha.
Ufullstendig dritt som knuser illusjonen om at du har en vanntett historie...
Ikke gi meg det der igjen.
- Besvar ett av spørsmålene i stedet. - Ok.
- Jeg skal si hva som kan ha skjedd. - Vær så god.
Gå tilbake til stasjonen der utpresseren skulle kontakte dere klokka 17.
Den er fem. Det må være han.
Vi bør ikke ses sammen.
- Ja? - Jeg venter dere på Hotel Bellavista.
Man kan bare komme seg dit ved å bruke tannstangbanen.
Jeg har booket rom 715 til dere.
En ting til... Legg mobilen i søppelkassa.
Ta toget som står foran dere.
Hvis du ikke legger igjen mobilen, vil politiet finne Daniel Garridos lik.
Jeg går og spør. Vent her.
- God ettermiddag. - God ettermiddag.
Jeg har en reservasjon. Rom 715, takk.
I Adrián Dorias navn?
Fyll ut dette skjemaet, så henter jeg nøkkelen.
Så noen deg?
Etterlot han instruksjoner?
Vi må vente.
Hva er det?
Han har sendt en sms fra mobilen din.
JEG SKAL FORTELLE ALT
- Det er en felle. - Kom.
Adrián?
Nei!
Nei. Vær så snill.
Jeg vet ikke hvor han er. Det var ikke meg.
Jeg vet ikke hvor han er.
Vent.
- Du tror at Tomás Garrido var i rommet? - Gjør ikke du?
Det er en sannsynlig forklaring å bygge forsvaret på. Noe dommeren kanskje kjøper.
Tomás Garrido hadde et sterkt motiv for å begå forbrytelser.
Hvis en far vet at politiet beskytter de som er skyldige i sønnens forsvinning,
har han ett valg: Å få dem til å stå for sine handlinger.
Å drepe den ene for å avsløre den andre er en måte.
Nettopp. Og det fungerte perfekt.
Alle trodde at du var skyldig.
Politiet, kona di, og dine økonomiske kompanjonger.
Tomás Garrido ga deg skylda for elskerinna di sin død,
og ødela livet ditt og bedriften din.
Bare Félix kunne få deg ut av varetekt for en kausjon på en million euro.
Sammen kom dere på idéen om et komplott, og så ansatte han meg
som ekstra støtte.
Han visste at hvis historien overtalte meg, så ville den overtale juryen.
Du har noen som skal si meg hvordan jeg skal vitne?
Hun er best på å forberede vitner.
Hun har akkurat pensjonert seg, men tar en siste sak.
Og jeg forsikrer deg, hun vil ikke tape.
Så den eneste måten du kan bevise at du ikke drepte elskerinna di,
er å blande inn Tomás Garrido, men da må du innrømme hva du gjorde med sønnen.
Men det hjelper ikke hvis vi ikke vet hvordan han kom seg inn og ut av rommet.
Da jeg våknet var det tomt.
Hjelp!
Politiet!
Er du kjent med begrepet lateral tenkning, sr. Doria?
Det går ut på at man finner nye innfalls- vinkler til den hendelsen man analyserer.
For eksempel: I en helt tom låve
blir en mann funnet hengende fra hovedbjelken.
Tauet han hang seg i er tre meter, og føttene henger 30 cm over gulvet.
Nærmeste vegg er seks meter unna.
Man kan verken klatre opp veggen eller bjelken, men fortsatt hang mannen seg.
Hvordan gjorde han det?
Han klatret opp på en isblokk som smeltet.
Dette er vår låve.
Politiets bilde fra saken din.
Svaret må finnes i din egen historie.
- Hva er det jeg skal se? - Detaljene, sr. Doria.
Fokuser på dem.
DORIA ANHOLDT
De har alltid vært rett foran øynene,
men man må analysere dem fra en annen vinkel.
Tenk om svaret på gåta aldri fantes i rommet?
Men utenfor?
Nå jobber hun ved Bierge, i dalen. 20 minutter hjemmefra.
Å lure oss til et så avsides hotell var ikke tilfeldig.
Tomás Garrido satt opp en felle.
Han kan ha sendt pakka
for at du skulle sette sammen puslespillbitene feil.
Og få dere til å tvile på det som skjedde.
For det var bare sånn han kunne finne den savnede puslespillbiten.
Ja?
Jeg venter dere på Hotel Bellavista.
Men hvordan kjente han til myra?
I området der du begravde han er det fullt av myr, og det vet de lokale.
Tomás Garrido trengte bare slå en mynt i lufta og vente på at du skulle hugge.
Og det gjorde du.
- Var det sånn det skjedde? - Du avslørte det selv.
Og oppga Laura.
Her er nøkkelen. Ha det hyggelig.
- Takk. - God ettermiddag.
Jeg har en reservasjon. Rom 715, takk.
Det var sånn Tomás Garrido kom seg inn i rommet uten å etterlate noen spor.
Han trengte bare vente på at du og Laura gikk inn i rommet.
Og derfra kunne han sende sms-en fra Lauras telefon...
Han har sendt en sms fra mobilen din.
...og slå deg ned for å holde deg borte.
Adrián?
Og begå den perfekte forbrytelse.
Hørte du?
Hvis det var sånn, trengte Tomás Garrido bare å forberede stedet for å avsløre deg,
og forsvinne på den måten kona hans hadde tenkt ut.
Han la igjen pengene for at dere skulle virke skyldige, la Lauras mobil i rommet,
og passet på at fingeravtrykket ditt var på drapsvåpenet.
Hallo? Er alt bra?
Ingen har kommet ut.
Hallo?
- God kveld. - Hei.
- Hvor kom lyden fra? - En suite. Nummer 715.
Unna vei. Unna vei, takk!
Politiet!
Åpne.
Bort med dere.
Gå, nå.
Ring kriminalteknikerne.
- Fortell teknikerne at vi har et lik. - Oppfattet.
Guttens mor var grunnen til at de tok oss til det hotellet.
Hun trengte bare å få mannen ut av rommet for at jeg skulle virke skyldig.
Politiet koblet dere aldri sammen,
siden Félix fikk vekk navnet ditt fra sønnens sak.
Unnskyld.
Ja?
Bekreftet?
Hundre prosent?
Bra. Ok, takk.
- Er det påtalevitnet? - Vi har ikke navnet, men vet hvem det er.
Føreren.
Nå må vi tenke raskt.
- Det betyr at jeg er ferdig. - Ikke om du hører på meg.
Anta at du ikke var i hytta med elskerinna di den dagen.
Du var i Paris, som alibiet ditt sier.
Laura leide den, bare navnet hennes står der.
Derfor var du heller ikke med i ulykken som drepte Daniel Garrido.
Hallo?
Nummerskiltet og annet bevismateriale er indisier.
Så Laura satte planen til verks
for å iscenesette guttens flukt.
Vi må overtale dommeren om at du også var Lauras offer.
At du var på hotellrommet fordi hun hadde bedt deg om hjelp.
Kanskje du fikk høre snakk om Daniel Garrido akkurat da,
og at faren beskyldte deg for forsvinningen hans.
Du vil gjøre meg til Lauras offer?
Det eneste vi må komme på er en måte å koble henne med Daniels lik.
Si meg... Hvordan skal du gjøre det?
Vi gjemmer en av Lauras eiendeler i den begravde bilen.
Vi må få henne til å framstå som skyldig i Daniels forsvinning.
Din eneste forbrytelse
blir å ufrivillig ha skjult det.
Hvor begravde du bilen?
Vi tipser politiet anonymt om hvor liket er. Du trenger ikke innrømme noe.
Uten lik, ingen forbrytelse, og uten det
kan vi ikke overtale juryen om at drapet på Laura ikke var et sjalusidrama.
Vi kommer nære nok sannheten uten at du blir brent.
Hvordan blir jeg ikke brent hvis aktor sitter på trumf?
Hei.
- Føreren så meg på stedet. - Trenger dere hjelp?
- Félix leter etter han. - Aktor har ikke noe vitne.
- Hva sier du? - Ingen har snakket med dommeren.
Jeg fant det på for å få det til å stemme med detaljene du ga meg.
- Du tuller. - Hvorfor sa du ikke sannheten straks?
For å se om du kunne få Tomás Garrido til å forsvinne.
Jeg visste at han var skyldig.
At kona jobbet på hotellet oppdaget jeg fort.
Hvorfor sa du ikke det med én gang?
For å være sikker på at jeg kunne legge mitt liv i dine hender, sra. Goodman.
Hvor begravde du det?
Her.
Jeg har en ting til å fortelle.
Vi trodde at han var død, jeg sverger.
Men Laura hadde allerede gått over grensa.
Hvis politiet fant gutten, hadde obduksjonen avslørt meg.
Og jeg kunne ikke risikere din hjelp.
Det er min plikt å redde deg fra fengsel, ikke fra den personen du er.
Tullprat, sr. Doria. Du svelger det jeg sier fordi du trenger meg.
Gutten var praktisk talt død, det var en rask beslutning.
- Ikke lyv for deg selv. Du er en morder. - Du tester meg igjen, hva?
Så jeg skal takle aktors angrep.
Det du har sagt forandrer alt. Nå er du i mine hender.
Du har sagt nok. Hvis dommeren får vite dette, er det ute med deg.
Men det får du ikke fortelle.
Hører du? Du får ikke.
Det er det aktor vil ha. Desperasjonen din.
Se hvor lett jeg provoserte deg.
Vil du fornærme meg? Vær så god.
Det vil aktor også, at du viser hvilken arrogant idiot du egentlig er.
Nå holder det.
Skal du ikke forsvare meg?
Forsvar meg, da.
Jeg vil ikke la saken din skitne til karrieren min.
Heretter gjør vi det på min måte.
Og da må jeg vite at det ikke fins flere løse tråder.
- Det gjør det ikke. - Men du utnytter meg fortsatt.
Du prøver den forvrengte versjonen på meg som om jeg var ei dukke.
- Hvilken del passer ikke? - Klart det kan ha skjedd som du sier.
Men tenk om det ikke var deg som brøt løftet om ikke å ses igjen, men Laura?
Hvordan fikk du politiet til å tro at gutten rømte?
- Vi ses i baren ved skraphandleren. - Ok.
- Kom i tide. - Ja, jeg kommer.
...omdirigert små summer fra kundene sine rett før forsvinningen.
FØRERKORT
Kanskje du hadde eiendelene hans også.
Adrián, hva er det?
Guttens lommebok.
Jeg tok den fra han.
Si en sum.
Du har hatt midler og kontaktene for å forandre hendelsenes gang
uten å etterlate spor.
Det fikser jeg.
Feil.
Du kan ikke bevise det. Vi snur på det.
Hallo?
Hadde bitene passet bedre hvis det var du som startet alt?
- Hva gjør du? - Ringer politiet.
- Det var ikke vår feil. Det var hjorten. - Er du gal?
- Tenk om han så noe? - Nei, da.
- Vi må kvitte oss med han. - Hva?
Tenk om det var Laura som ble dratt inn i en ukontrollerbar situasjon?
Ifølge denne legejournalen led elskerinna di av vanskelige angstanfall
etter at hun kom tilbake fra deres antatte Parisreise.
Til og med en hjerteløs person kan bryte sammen.
Det er det jeg ikke forstår, sr. Doria.
Hvis hun lå bak alt hadde du antakelig reddet gutten. Men du druknet han.
UFRIVILLIG FORSVINNING
Hun tok på seg skylda.
Den knuste henne litt av gangen.
...der Adrián Doria akkurat mottok Europaprisen som årets forretningsmann.
Til hun kom på en måte å få tilbake verdigheten sin på.
DORIA HEDRES FOR GLOBAL GO TECH MEDIA
Hun kunne ikke gi sønnen tilbake til foreldrene.
Ledsageren min var der.
Men én ting kunne hun gjøre.
Fortelle dem sannheten.
Daniel.
Så hun ordnet et møte på hotellet der mora jobbet.
Et avsides sted der hun kunne iscenesette planen sin.
Hun dro alene til Bierge og krysset dalen.
Da hun kom til hotellets stasjon,
ringte hun deg fra en offentlig telefon så du ikke skulle mistenke noe.
Det er noen som vet noe.
Hun fikk deg til å tro at bilføreren så noe.
Hvorfor svarte du?
Og begynte å utpresse henne.
Det var hennes måte å kompensere foreldrene for tapet på.
Hun hadde ikke motet til å innrømme det tomhendt.
På hotellrommet trengte hun bare å vente,
og iscenesette del to av planen sin.
Hun programmerte inn en sms på mobilen som sikkerhet.
Laura visste at du ikke ville innrømme det siden du bare bryr deg om én ting.
Deg selv.
Du passet på at ingen så deg da du kom til rommet der Laura ventet.
Men for Laura var det ingen vei tilbake.
Og da hun fortalte om planen sin, mistet du besinnelsen.
Da du fikk sms-en innså du at du hadde gått i fella hennes.
Reservasjonen er i ditt navn også.
Vi gir dem pengene.
Vi forteller hvor du begravde sønnen deres, så overgir vi oss til politiet.
Det er ingen vei tilbake.
Jeg drepte henne ikke.
Og jeg kommer aldri til å vitne foran en jury. Aldri.
Du drepte henne og var fanget i et rom du ikke kunne rømme fra.
Hallo? Er alt bra?
Du trodde at sms-en kunne bli nyttig.
Og du lette etter deler som kunne styrke din ville teori.
Politiet!
Er alt bra?
Politiet!
Ok. Så du vil leke?
Da leker vi.
Hvorfor har ikke paret Garrido snakket?
Hvis Laura skulle avsløre alt, burde de ha gått til politiet.
De vet at du aldri ville grave opp sønnen deres og selv bli anklagd.
Uten lik er forbrytelser vanskelige å bevise.
De vet også at du ville gjøre alt for å slippe unna med det.
Til og med gi dem skylda for din elskerinnes død.
Bli med meg.
Andre vindu til høyre i nest nederste etasje.
Se nøye etter, sr. Doria.
Tomás Garrido sluttet å stole på politiet for lenge siden.
Siden det har han iakttatt deg for å ta saken i egne hender.
Du antar ting du ikke vet.
- Jeg vet mer om Garrido enn du tror. - Hvordan har det seg?
- Du er smart. Finn ut av det. - Jeg vil ha et svar.
Da Tomás og kona hans kom til hotellet og fikk vite at Laura var død,
forsto de hva som hadde skjedd.
De overveide sine sjanser og lurte på hva de skulle gjøre.
Men uten tro på rettssystemet, hva gjensto å gjøre? Iaktta fienden og vente.
De kunne iaktta deg.
Tomás Garrido ble skyggen din.
Han fant en leilighet ovenfor huset ditt og overtok den anonymt.
Siden det har han hatt deg og alle som har kommet i nærheten av deg i synsvidde.
Hvert møte, hver samtale, hvert tiltak du har gjort for å bli fri,
har Tomás Garrido bevitnet.
Han kom til meg også, så klart.
Hvem var han? Hva gjorde han ved mitt kontor?
Jeg innså at han fulgte etter Félix.
Så jeg overvåket han.
VIRGINIA GOODMAN ADVOKAT
Faren ledet deg til meg, ikke motsatt.
Han ga deg brødsmulene som ledet til Daniel Garrido.
Det bildet beviser at alt kan ha skjedd sånn som jeg sa.
Du hører ikke, og du blåser i detaljene.
- Guttens mor var i rommet. - Hun hadde fri den dagen.
- De dro til hotellet for å møte Laura. - Dette bildet beviser at mora...
Bildet er falskt.
Det er manipulert.
ADRIÁN DORIA ANHOLDT FOR DRAP
Se i speilbildet.
Si meg... Vil du ha min hjelp? Vil du at dommeren ikke skal tro du er en morder?
- Innrøm da at du drepte Laura. - Jeg drepte henne.
Adrián, er du der? Mobilen din er slått av.
Ring når du kan.
Mirakelet vi har ventet på har skjedd.
Her er boardingkortet ditt. Sete B52.
Snakk med han. Det hørtes viktig ut.
Vi tar ti minutters pause før vi går i gang.
Nå har jeg strategien klar for forsvaret. Ikke vær redd.
Jeg går ut og klarner hodet.
- Har du kaffe? - Ja.
- Det trengs. Det blir en lang kveld. - Ok.
Sra. Goodman?
Takk.
- Félix. - Jeg har ringt deg.
- Mobilen slo seg av. Hva er det? - Jeg har funnet han.
Du var aldri på den veien.
Kan vi stole på han?
Helt og fullt.
Perfekt.
Hvordan går det der?
Jeg fortalte alt.
- Alt? - Alt.
Og hvordan føler du deg?
Du hadde rett. Hun er kjempegod.
Vi kan stole på henne.
Hva var det med aktor? Jeg kunne ikke høre over støyen.
Ingenting. Ikke vær redd.
Hva var det?
Hva skjer?
Félix, hører du meg?
- Adrián, er du der? - Jeg ringer.
Faen.
FEIGING, MORDER
Ingen har møtt dommeren.
Aktor har ikke noe vitne.
Jeg fant det på og satte det sammen med detaljene du ga meg.
- Bildet viser... - Det er falskt.
Det er manipulert.
Du antar ting du ikke vet.
Jeg vet mer om Garrido enn du tror. Du er smart. Finn ut av det.
Kona mi og jeg vet at sønnen vår er død.
Vi vil bare finne han og begrave han.
Men uten tro på rettssystemet, hva gjensto å gjøre? Iaktta fienden og vente.
Det var sånn vi møttes, i ei teatergruppe.
Du har fortalt nok. Sier jeg dette til dommeren er det ute med deg.
Nå er du i mine hender.
Er du der? Mobilen er slått av.
Alt er under kontroll.
Paret Garrido mistenker at de skyldige er deg og elskerinna di.
Hun er død, så nå gjenstår bare... du.
Hvor er han begravd?
Det blir ingen redning uten lidelse. Og du er ikke smartere enn meg.
SONIA OG ALEX MOR OG DATTER
Politiet?
Sr. Doria?
- Jeg heter Tomás Garrido. - Jeg er Virginia Goodman.
Jeg er Daniel Garridos far.
Jeg vil fortelle hva som virkelig hendte sønnen min.
Tekst: Sara Rovik